Ресурсоекономні матеріали, конструкції, будівлі та споруди
Наведені нові результати фундаментальних та прикладних досліджень в області будівельних матеріалів та технологій їхнього виготовлення, теорії опору елементів будівельних конструкцій зовнішнім впливам, методів їх розрахунку. Висвітлені окремі питання з основ і фундаментів та підсилення будівель і споруд. будівельної галузі, докторантів, аспірантів та студентів навчальних закладів будівельного напряму.
NATIONAL UNIVERSITY OF WATER AND ENVIRONMENTAL ENGINEERING
МЕХАНОАКТИВАЦІЯ ПОРТЛАНДЦЕМЕНТУ З ДОБАВКОЮ МЕЛЕНОГО КВАРЦОВОГО ПІСКУ І ЇЇ ВПЛИВ НА ХАРАКТЕРИСТИКИ ЦЕМЕНТНОГО КАМЕНЮ ТА БУДІВЕЛЬНОГО РОЗЧИНУ НА ЙОГО ОСНОВІ
Для виробництва розчинових сумішей та будівельних розчинів на їх основі використовуються, у тому числі змішані цементи з застосуванням в якості мінеральної добавки меленого кварцового піску. Технологічно такі цементи одержують як сумісним помелом портландцементного клінкеру, двоводного гіпсового каменю і добавки кварцового піску так і ретельним змішуванням портландцементу з меленим кварцовим піском. Перспективним методом покращення механічних характеристик будівельних розчинів з використанням такого виду в’яжучого є механохімічна активація його в швидкісних змішувачах турбулентного типу. Розглянуті у статті питання пов’язані з визначенням впливу питомої поверхні меленого піску (S = 200; 350; 500 м2/кг), а також його кількості в змішаному в’яжучому (від 0 до 60 %) на властивості як цементного каменю та і будівельного розчину на його основі. Експериментально виявлено, що використана питома поверхня кварцового піску (в зазначеному діапазоні його витрати) в значній мірі впливає як на міцність цементного каменю, так і будівельного розчину на його основі.Стосовно механохімічної активації цементно-водної композиції слід відмітити,що швидкісна обробка сприяє як зростанню кінетики її екзотермічного розігріву так і підвищенню її максимальної температури, досягаючи значення 68 °С (в порівнянні з контролем - 54 °С – активація в’яжучого відсутня). Експериментальні дані по визначенню впливу механохімічної активації на міцність будівельного розчину свідчать про те, що активована протягом 2-х хвилин цементно-піщана суміш без добавки суперпластифікатору SP-5 забезпечує зростання міцності зразків в 28-и добовому віці з 30,0 МПа до 38,3 МПа – (27,7%), а в присутності 1,0 % суперпластифікатору – з 37,3 МПа до 46,2 МПа, тобто майже ніж на 24 %. Результати експериментальних досліджень свідчать про те, що сумісне використання механоактивації в присутності меленого кварцового піску та суперпластифікатору SP-5 є ефективним технологічним прийомом, який з успіхом вирішує питання техніко-економічного характеру.
Авторське право (c) 2025 Ресурсоекономні матеріали, конструкції, будівлі та споруди
МЕХАНОАКТИВАЦІЯ ЗМІШАНОГО В’ЯЖУЧОГО І ЇЇ ВПЛИВ НА МІЦНІСТЬ БЕТОНУ
При виробництві бетонних та залізобетонних виробів значне розповсюдження одержали портландцементи з використанням мінеральних добавок і, зокрема, меленого кварцового піску. Використовувані змішані цементи можливо одержувати за двома технологіями: першої - сумісним помелом портландцементного клінкеру, двоводного гіпсу та кварцового піску; другої – в наслідок змішування портландцементу з меленим кварцовим піском. Найбільш ефективним методом покращення механічних характеристик як цементного каменю так і бетону на його основі є інтенсивна механохімічна активація змішаних в’яжучих в турбулентних швидкісних змішувачах примусової дії. Наведені у статті експериментальні результати пов’язані з визначенням впливу механохімічної активації портландцементу з добавкою меленого кварцового піску в присутності суперпластифікуючої добавки SP-5 на міцність бетону на cтиск у віці 3-х, 7-и та 28-и діб твердіння в н.у. Змішаний портландцемент отримували внаслідок швидкісного змішування висококонцентрованої суспензії портландцементу ПЦ І-500 з меленим кварцовим піском. Кількість меленого кварцового піску варіювалося в діапазоні від 30 до 60 % маси змішаного в’яжучого. Експериментальні дослідження проводилися з використанням Д-оптимального математичного плану з варіюванням наступних факторів: Х1 - витрата змішаного в’яжучого (370±50) кг/м3; Х2 - витрата меленого кварцового піску (45±15) % від маси змішаного в’яжучого; Х3 - витрата суперпластифікуючої добавки SP-5 – (0,5±0,5) % маси змішаного в’яжучого. Отримані математичні моделі наглядно свідчать про максимальний вплив на міцність бетону в 3-х, 7-и та 28-и добовому віці факторів Х2 та Х3. Зростання витрати меленого кварцового піску у складі змішаного в’яжучого від 30 до 60 % викликає зменшення міцності бетону, тоді як підвищення витрати SP-5 від 0 до 1 % забезпечує практично такий же процент підвищення міцності бетону. Сумісне використання механоактивації портландцементу з меленим кварцовим піском та суперпластифікатору SP-5 сприяє підвищенню міцності бетону (в порівнянні з контролем – механоактивація відсутня) в середньому на 25…30 %.
ЦЕМЕНТНІ РОЗЧИНИ МОДИФІКОВАНІ ДИСКРЕТНИМИ ВОЛОКНАМИ
Одним із сучасних напрямів підвищення експлуатаційних характеристик цементних в’яжучих є їх модифікація дискретними волокнами, що забезпечує комплексне удосконалення структури матеріалу. Основна ідея полягає у введенні до складу розчину синтетичних або мінеральних волокон, які виконують функцію мікроармування та дозволяють суттєво підвищити фізико-механічні властивості готового каменю. Такі волокна сприяють зменшенню усадкових деформацій, запобігають утворенню мікротріщин на ранніх стадіях твердіння та забезпечують рівномірний розподіл напружень у тілі цементного каменю. Це дає змогу підвищити міцність на згин, тріщиностійкість і довговічність матеріалу, що особливо актуально при виконанні ремонтних та відновлювальних робіт. Метою даного дослідження є визначення закономірностей формування структури цементного каменю, модифікованого дискретними волокнами різної природи та геометричних параметрів, а також удосконалення його фізико-механічних властивостей шляхом оптимізації складу розчину. У роботі досліджено вплив довжини, діаметра та концентрації волокон на процеси гідратації цементу, швидкість формування кристалічної структури та кінцеві показники міцності. Показано, що волокна, введені у визначеній кількості, виконують роль мікроармувальних елементів і можуть змінювати морфологію кристалів гідратів, формуючи більш щільну та тріщиностійку структуру. Наукова новизна полягає у встановленні кореляцій між параметрами дискретних волокон і мікроструктурними характеристиками кінцевого матеріалу, а також у створенні моделі, що описує механізм впливу волокон на структуру цементного каменю. Практична значимість полягає в можливості цілеспрямованого регулювання складу цементних розчинів для досягнення оптимального поєднання міцності, тріщиностійкості та деформаційних характеристик. Отримані результати відкривають перспективи для розробки нового покоління ремонтних і конструкційних матеріалів з підвищеною експлуатаційною надійністю, що є особливо важливим для сучасного будівництва та реконструкції об’єктів.
THE EFFECT OF ADDITIVES OF REFRACTORY COMPOUNDS AND FIRING TEMPERATURE ON THE GAMMA SCATTERING OF GEOCEMENT COMPOUNDS DURING THE CONDITIONING OF RADIOACTIVE WASTE
В роботі розглянуто вплив тугоплавких сполук і температури випалу в діапазоні температур 350…950°С на гамма розсіювання геоцементних компаундів для кондиціювання радіоактивних відходів. Відмічено позитивний вплив сплаву вольфраму нікелю та карбіду бору на загальне гамма розсіювання і лінійний коефіцієнт послаблення, а дисиліциду молібдену на теплове розсіювання, що сприяє уповільненню радіолізу при кондиціюванні радіоактивних відходів, зниженню гамма навантаження на металеві барабани та внутрішні поверхні бетонних контейнерів. Цим вимогам відповідає склад компаунду, що містить 2.5–5% WNi, 5% MoSi2 і 2.5–3.5% B4C. Знання об’ємних деформацій компаундів дозволить оптимально наповнювати металеві барабани радіоактивним розчином по висоті чи об’єму.
ВПЛИВ СПОСОБІВ АКТИВАЦІЇ ПОДРІБНЕНОГО БЕТОННОГО БРУХТУ ПРИ ВВЕДЕННІ ЙОГО У БЕТОН ЯК МІНЕРАЛЬНОЇ ДОБАВКИ
У роботі досліджено вплив механічної, термічної та хімічної активації дисперсної фракції переробленого бетонного брухту на її ефективність як мінеральної добавки до бетону. Встановлено, що підвищення питомої поверхні та термообробка підсилюють пуцоланову активність порошку, а використання поліакрилатного суперпластифікатора дозволяє знизити водопотребу і компенсувати зниження міцності бетону при заміні до 20 % цементу.
ВЛАСТИВОСТІ САМОУЩІЛЬНЮВАЛЬНИХ БЕТОНІВ З КОМПЛЕКСНОЮ ДОБАВКОЮ-МОДИФІКАТОРОМ
Досліджено вплив комплексної добавки-модифікатора на властивості самоущільнювальних дрібнозернистих бетонів на основі золи та цементу. Встановлено, що оптимальне співвідношення суперпластифікатора й полівінілацетатної дисперсії підвищує міцність, знижує водопоглинання та стиранність, покращуючи довговічність бетону.
ПІДВИЩЕННЯ АДГЕЗІЙНОЇ МІЦНОСТІ РЕМОНТНИХ СУМІШЕЙ НА ОСНОВІ ГІПСОЦЕМЕНТНОШЛАКОВОГО В’ЯЖУЧОГО
У статті досліджено можливість підвищення адгезійної міцності швидкотверднучих ремонтних сумішей отримання на основі основі гіпсоцементношлакового в’яжучого з використанням різних марок гіпсу за міцністю. Встановлено вплив факторів складу суміші на міцність зчеплення з двома основами, щільною бетонною та пористою керамічною. За допомогою математичного планування експериментів отримано комплекс поліноміальних моделей міцності зчеплення з досліджуваними основами. На основі побудованих моделей проведено аналіз впливу факторів складу на адгезійну міцність.
ЕФЕКТИВНІСТЬ ВВЕДЕННЯ ПРИ ПОМЕЛІ ТАМПОНАЖНОГО ЦЕМЕНТУ ЕФІРУ ЦЕЛЮЛОЗИ
В статті викладені результати досліджень ефективності вводу ефіру целюлози під час помелу тампонажного цементу. Показано вплив відсоткової кількості ефіру целюлози на основні нормовані параметри. Отримано відсоткове співвідношення яке дозволяє зменшити водовідділення при цьому не впливаючи на розтікання, час загуснення та міцність. При введенні 0,02 % ефіру целюлози під час помелу тампонажного цементу спостерігається зниження водовідділення з 8,5 мл до 5,5 мл з дотриманням необхідної пластичності цементного тіста з розтіканням 220 мм.
РЕОЛОГІЧНІ ВЛАСТИВОСТІ ЦЕМЕНТНИХ ПАСТ З ВВЕДЕННЯМ ДИСПЕРСНОЇ ФРАКЦІЇ БЕТОННОГО БРУХТУ
Дане дослідження стосується розробки та оптимізації цементних паст, що містять дисперсну фракцію бетонного брухту (бетонний порошок (БП)) як активну мінеральну добавку для використання в технології 3D-друку. У роботі наголошується на актуальності ресурсоефективних та екологічно стійких рішень у сучасному будівництві шляхом заміни частини портландцементу вторинними мінеральними компонентами, отриманими в результаті переробки будівельних відходів. Особлива увага приділяється реологічним властивостям модифікованих цементних паст - в'язкості та нормальній густоті, які визначають екструдованість та стабільність друкованих шарів. За допомогою математичного планування експериментів отримано комплекс поліноміальних моделей нормальної густоти та пластичної в'язкості паст.
ОСОБЛИВОСТІ ФОРМУВАННЯ БУДІВЕЛЬНИХ ВИРОБІВ З ВИКОРИСТАННЯМ СУЛЬФАТНО ШЛАКОВИХ ВЯЖУЧИХ КОМПОНЕНТІВ
Наявність сировинних матеріалів в окремих регіонах дозволяє прискорити темпи будівництва багатоповерхових будинків та окремо взятих таунхаусів. Відсутність закладів корисних копалин та будівельних матеріалів дає поштовх для розробки нових конструкційних матеріалів. Сульфатно-шлакові в'яжучі (СШВ) є одним із видів в'яжучих, що відрізняються низькими викидами CO2 при виробництві. Основною сировиною для них є доменний гранульований шлак (75...85%), для активації твердіння шлаку використовується гіпс або ангідрит (сульфатний активатор) у кількості 10-20 %, а також до 2 % оксиду кальцію або 5 % портландцементу (лужний активатор). В результаті взаємодії зазначених компонентів утворюється камінь, що складається переважно з еттрингіту та гідросилікатів кальцію. Додатковою перевагою СШВ є можливість використання як сульфатного компонента фосфоангідритових в'яжучих (ФАВ), отриманих випалом фосфогіпсу (ФГ) - одного з найбільш великотоннажних відходів виробництва ортофосфорної кислоти і добрива з фосфатних порід, щорічні об’єми якого обчислюються сотнями млн т по всьому світу. Відмінності у властивостях фосфогіпсів різних промислових підприємств, які визначаються видом фосфатної породи та технологічним режимом її обробки, що впливатиме на процеси структуроутворення СШВ. У зв'язку з цим розробка раціональних складів сульфатно-шлакових в'яжучих і товарної продукції на їх основі, з урахуванням генетично зумовлених структурно-морфологічних і речових характеристик фосфогіпсів і отриманих з них ФАВ, є актуальною задачею, вирішення якої дозволить підвищити відсоток утилізації ФГ, знизити екологічний пресинг і розширити мінерально-мінеральну промисловість.
МЕХАНОАКТИВАЦІЯ ПОРТЛАНДЦЕМЕНТУ З ДОБАВКОЮ МЕЛЕНОГО ВАПНЯКУ І ЇЇ ВПЛИВ НА ЕКЗОТЕРМІЮ І МІЦНІСТЬ ЦЕМЕНТНОГО КАМЕНЮ
У статті представлено результати експериментальних досліджень, спрямованих на встановлення закономірностей впливу механохімічної активації портландцементу з добавкою меленого вапняку (у кількості до 40 %) на термомеханічні характеристики цементного каменю на стадіях тверднення та після його затвердіння. Встановлено, що актуальним напрямом удосконалення властивостей змішаного в’яжучого (портландцемент + мелений вапняк) є його активація в присутності суперпластифікуючої добавки типу «Релаксол-Супер ПК» у кількості до 1 % від маси в’яжучого. Використання високошвидкісного активатора (n = 1800 об/хв) забезпечує інтенсифікацію процесів гідратації цементу, стабілізацію необхідної рухливості цементно-вапнякової композиції при зниженій витраті води замішування (порівняно з немеханічно активованою системою), а також підвищує інтенсивність екзотермічного розігріву. Експериментальні дані дали змогу кількісно оцінити вплив тривалості механохімічної активації та вмісту суперпластифікатора на водовміст цементно-вапнякової композиції. Виявлено домінуючий вплив суперпластифікуючої добавки та активації суміші протягом 180 секунд на зменшення водо-твердого відношення системи, що зумовлює поліпшення її фізико-механічних властивостей. Встановлено, що введення меленого вапняку до складу цементно-водної композиції спричиняє збільшення водо-твердого відношення при збереженні заданої рухливості. Зокрема, заміна 20 % портландцементу меленим вапняком призводить до зростання В/Т з 0,38 до 0,41 (приблизно на 8 %), а при збільшенні вмісту вапняку до 40 % цей показник підвищується до 0,42 (приблизно на 11 %). Ідентифіковано, що механохімічна активація цементно-вапнякової композиції зумовлює інтенсифікацію тепловиділення, зокрема підвищення швидкості та максимальної температури екзотермічного розігріву. Для композицій на основі неактивованого портландцементу індукційний період триває 3–3,5 години від моменту замішування, тоді як для механічно активованого цементу цей період скорочується до 2 годин. Визначено, що механохімічна активація цементно-вапнякових систем сприяє зростанню міцності цементного каменю у тридобовому віці на 30–35 %, а при використанні суперпластифікатора підвищення міцності сягає близько 70 %. Отримані результати підтверджують ефективність комбінованої дії механічної активації та хімічної модифікації у формуванні структури цементного каменю з підвищеними експлуатаційними характеристиками.
ПІДВИЩЕННЯ ЕФЕКТИВНОСТІ ЗАСТОСУВАННЯ ГРАНІТНОГО АСПІРАЦІЙНОГО ПИЛУ В СУХИХ БУДІВЕЛЬНИХ РЕМОНТНИХ СУМІШАХ
Досліджено вплив мінеральних добавок на властивості сухої будівельної ремонтної суміші. Експерементально доведено, що при введені в ремонтну суміш гранітного аспіраційного пилу, як структуропосилюючої добавки, та активних мінеральних добавок, таких як метакаолін та мікрокремнезем спостерігається покращення адгезійних властивостей та капілярного водопоглинання у поєднанні зі стійким структуроутворенням за рахунок зменшення розшарованості. Результати дослідження підтверджують значущість та перспективність напрямів використання техногенних відходів та покращення основних властивостей будівельних сумішей.
ПЕРСПЕКТИВИ ВИКОРИСТАННЯ ІНЕРТНИХ МАТЕРІАЛІВ У САДОВО-ПАРКОВОМУ БУДІВНИЦТВІ
У статті розглянуто перспективи використання інертних матеріалів у садово-парковому будівництві в умовах зростаючої урбанізації. Проаналізовано сучасні виклики, пов’язані з екологічною безпекою, необхідністю підвищення якості благоустрою зелених зон та адаптацією до кліматичних змін. Визначено ключові переваги інертних матеріалів, зокрема їхню довговічність, екологічну нейтральність, фізико-механічну стійкість та здатність знижувати антропогенне навантаження. У роботі здійснено огляд національного й міжнародного досвіду застосування як природних, так і вторинних матеріалів (зокрема, переробленого бетону та пластику) для облаштування ландшафтних об'єктів. Такі ландшафтні об’єкти збільшують біологічне різноманіття, слугують одним із основних елементів у формуванні архітектурного середовища, відіграють важливу роль у вирішенні рекреаційних, екологічних та санітарно-гігієнічних питань, покращуючи тим самим умови проживання населення та збільшуючи туристичну привабливість регіонів. Окрему увагу приділено питанням стандартизації та необхідності розробки новітніх технологій, що сприяють сталому розвитку міських територій. Стаття підкреслює актуальність інтеграції екологічних підходів у практику ландшафтного дизайну на всіх рівнях планування.
МЕХАНІЗМИ ВЗАЄМОДІЇ АРМАТУРИ Й БЕТОНУ: СУЧАСНИЙ СТАН ДОСЛІДЖЕНЬ І ТЕХНІЧНІ АСПЕКТИ
У статті отримано систематизовану класифікацію типів зчеплення арматури з бетоном, що охоплює три основні механізми: адгезійний, фрикційний та механічний. Показано, що найбільший внесок у загальну міцність зчеплення — до 75% — забезпечує механічне зчеплення, обумовлене виступами арматури, які взаємодіють з бетоном через сили зминання і зрізу.
РЕЗУЛЬТАТИ ВИПРОБУВАННЯ БАЛКИ, ВИГОТОВЛЕНОЇ МЕТОДОМ 3D ДРУКУ БЕЗ ПОПЕРЕЧНОГО АРМУВАННЯ.
В статті описано методику і результати випробування балок, виготовлених методом 3D друку без поперечного армування. В результаті експерименту було досліджено характер руйнування, визначено руйнівне зусилля, представлено характер наростання прогинів та деформацій балки. Було проведено теоретичний розрахунок балок і його порівняння з експериментальними результатами
ПРИЗНАЧЕННЯ ПЛОЩ КІЛЬЦЕВОГО АРМУВАННЯ ЗАЛІЗОБЕТОННИХ КІЛЬЦЕВИХ ОБІЙМ ПІДСИЛЕННЯ ТОНКОСТІННИХ ОБОЛОНОК ЗА ВИСОТОЮ ДИМОВИХ ТРУБ
Розглянутий аналіз особливостей з прийняття площ кільцевого армування у залізобетонних кільцевих обіймах підсилення на довільній за висотою ділянці тонкостінних залізобетонних оболонок димових труб, який підтвердив необхідність врахування зміни перепаду температур та товщини оболонок.
ВПЛИВ ПІДВИЩЕНИХ ОДНОРАЗАВИХ ТА ПОВТОРНИХ ТЕХНОЛОГІЧНИХ ТЕМПАРАТУР НА МІЦНІСНІ ВЛАСТИВОСТІ ВАЖКОГО БЕТОНУ
Важкий бетон є одним з основних будівельних матеріалів, що використовується для створення конструкцій різних типів, зокрема і конструкцій , які працюють в умовах технологічного нагріву. В статті наведено результати експериментальних досліджень впливу технологічного одноразового короткочасного чи тривалого (мало циклового) нагрівання на поведінку важкого бетону за дії короткочасних та повторних стискаючих навантажень.
ОЦІНКА НАПРУЖЕНО-ДЕФОРМОВАНОГО СТАНУ АРМОВАНИХ ДЕРЕВ’ЯНИХ БАЛОК ПІДСИЛЕНИХ ДЕРЕВО-МЕТАЛЕВИМИ ЕЛЕМЕНТАМИ
У роботі наведено три варіанти напружено-деформованого стану підсиленої дощатоклеєної балки, що зазнає згину, з описанням особливостей роботи деревини та армувальних елементів у кожному випадку. Розглянуто підсилення вертикальними підсилюючими елементами, комбінацією вертикальних та горизонтальних елементів, а також вертикальними елементами з FRP-стрічкою, що дозволяє оцінити ефективність різних конструктивних схем. Подано виведення та узагальнення основних рівнянь для визначення внутрішніх напружень балки залежно від деформацій з урахуванням сумісності роботи шарів, жорсткісних характеристик та нелінійної поведінки матеріалів. Окрему увагу приділено методиці побудови діаграми «момент — кривина» для кожного варіанту підсилення, що дає змогу встановити межу пружної роботи, момент тріщиноутворення, ділянку пластичного перерозподілу та граничний стан. Показано, що така діаграма є ключовим інструментом для оцінки несучої здатності та жорсткості комбіновано армованих елементів, а також для оптимізації параметрів підсилення у проєктних розрахунках. Проведений аналіз дозволяє визначити найбільш ефективні схеми підсилення, з точки зору підвищення жорсткості та тріщиностійкості, що є важливим для проектування довговічних конструкцій. Отримані результати можуть бути використані для розробки нормативних рекомендацій та методичних підходів до підсилення дерев’яних балок у будівлях різного призначення.
ЩОДО АНАЛІЗУ ДОСЛІДЖЕНЬ РОБОТИ, РОЗРАХУНКІВ ТА НАПРУЖЕНОГО СТАНУ НАГЕЛЬНИХ З'ЄДНАНЬ ДЕРЕВ'ЯНИХ КОНСТРУКЦІЇ. РОЗРАХУНОК НАГЕЛЬНИХ З'ЄДНАНЬ «СТАЛЬ-ДЕРЕВИНА»
Наведено результати огляду досліджень вітчизняних та закордонних науковців, щодо роботи, розрахунку та напружено-деформованого стану дерев'яних конструкцій за різних видів навантаження. Більш детально зроблено акцентування на дослідження нагельних з'єднань дерев'яних конструкцій, для подальшого дослідження з’єднань типу «деревина сталь».
ВПЛИВ КОЕФІЦІЄНТА ДЗЕРКАЛЬНОГО ВІДБИТТЯ ВНУТРІШНЬОЇ ПОВЕРХНІ ЦИЛІНДРИЧНОЇ СВІТЛОВОЇ ШАХТИ НА КОЕФІЦІЄНТ КОРИСНОЇ ДІЇ ДЛЯ РІЗНИХ ТИПІВ НЕБОЗВОДІВ
Стаття присвячена визначенню впливу коефіцієнта дзеркального відбиття внутрішньої поверхні циліндричної світлової шахти на коефіцієнт корисної дії для різних типів небозводів, стандартизованих МКО (Міжнародна комісія з освітленості). Для 15-го типу небозводу наведені графіки залежності сумарного коефіцієнта корисної дії світлової шахти від індексу шахти для різних значень коефіцієнта дзеркального відбиття внутрішньої поверхні шахти.
КОМП’ЮТЕРНЕ МОДЕЛЮВАННЯ КОНСТРУКЦІЇ МОНОЛІТНОЇ ПЛИТИ ПЕРЕКРИТТЯ ЖИТЛОВОГО БУДИНКУ
Наведена методика моделювання та розрахунку житлового будинку в ПК «МОНОМАХ» з подальшим конструюванням залізобетонної монолітної плити перекриття для протирадіаційного укриття при будівництві багатоквартирного житлового будинку з об'єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури в с. Бармаки, Рівненського району, Рівненської області.
ТОРЦІ ДЕРЕВ’ЯНИХ БАЛКОК: ВПЛИВ НА НЕСУЧУ ЗДАТНІСТЬ ТА ДЕФОРМАТИВНІСТЬ
У статті розглядається сучасний підходи до відновлення торців дерев’яних балок, уражених гниттям, без повного демонтажу конструкцій. Основну увагу приділено методам локального підсилення зруйнованих торців за допомогою вклеєних сталевих стрижнів на епоксидних клеях, що забезпечують відновлення несучої здатності балки. Також описано основні сучасні методи підсилення торців деревини. Описано типові етапи відновлення, включаючи підготовку основи, нарощування нової частини деревини та встановлення арматурних стрижнів. В статті наведені конструктивні схеми та приклади практичної реалізації.
УДОСКОНАЛЕННЯ ІМПУЛЬСНОГО МЕТОДУ РОЗРАХУНКУ ОДНОМАСОВИХ СИСТЕМ НА ДИНАМІЧНІ ВПЛИВИ
У статті запропонована аналітична методика удосконалення імпульсного методу розрахунку одномасових систем під дією короткочасних динамічних навантажень. Виведено формулу для визначення еквівалентної квазістатичної сили через імпульс навантаження та власну частоту системи. Показано, що точність цього наближення залежить від відношення тривалості імпульсу до власного періоду коливань. На підставі рішення рівняння руху методом Дюамеля для спадного трикутного імпульсу отримано поправочний коефіцієнт. Цей множник дозволяє оцінювати амплітуду коливань у різному діапазоні без повного чисельного інтегрування в часі. Наведені практичні алгоритми застосування та рекомендації для інженерних розрахунків.
РОЗРАХУНКОВА ОЦІНКА НАДІЙНОСТІ НЕРОЗРІЗНИХ ЗАЛІЗОБЕТОННИХ БАЛОК ЗА ДІЇ МАЛОЦИКЛОВИХ ПОВТОРНИХ І ЗНАКОЗМІННИХ НАВАНТАЖЕНЬ РІЗНИХ РІВНІВ
На основі проведених експериментальних досліджень авторів і інших дослідників в статті, використовуючи існуючу методику розрахунку надійності будівельних конструкцій за дії одноразових статичних навантажень, основану на імовірнісних методах, виконано розрахунки оцінки надійності нерозрізних залізобетонних балок, що випробовують дію малоциклових повторних і знакозмінних навантажень.
ОПТИМІЗАЦІЯ АРМУВАННЯ CLT-ПАНЕЛЕЙ НА ОСНОВІ ЧИСЕЛЬНОГО АНАЛІЗУ НАПРУЖЕНО-ДЕФОРМОВАНОГО СТАНУ
Багатошарові панелі з перехресно-клеєної деревини (CLT - англ. Cross-Laminated Timber) широко застосовуються у сучасному будівництві завдяки малій масі, жорсткості та технологічності монтажу. Для підвищення ефективності їхньої роботи у практиці використовують армування, яке здатне зменшувати прогини та напруження, проте водночас зумовлює локальні концентрації сколюючих (дотичних) напружень у деревині. У статті наведено результати чисельного моделювання CLT-панелей з різними рівнями армування (0,5–1,25%) із використанням програмного комплексу ЛІРА-САПР 2024 на основі методу скінченних елементів із врахуванням анізотропії деревини. Розглянуто п’яти шарові плити товщиною 10 см і кроком арматури 20 см. Показано, що введення арматури забезпечує суттєве зниження вертикальних переміщень (до 60%) і повздовжніх напружень (більше ніж удвічі). Встановлено спадний характер впливу збільшення відсотка армування на зменшення прогинів та напружень, що свідчить про наявність умовної оптимальної межі армування. Разом із тим виявлено зростання локальних дотичних напружень у зоні арматури, що потребує врахування при конструюванні. Наведені результати підтверджують доцільність застосування чисельного моделювання для оцінки ефективності армування CLT-панелей та можуть бути використані при оптимізації їхньої конструкції.
РЕЗУЛЬТАТИ ЕКСПЕРИМЕНТАЛЬНИХ ДОСЛІДЖЕНЬ ЗАЛІЗОБЕТОННИХ БАЛОК ІЗ ПОШКОДЖЕННЯМ У ЗОНІ ЧИСТОГО ЗГИНУ ПІД ДІЄЮ НАВАНТАЖЕННЯ 30% ВІД ГРАНИЧНОЇ ЗДАТНОСТІ
Публікація присвячена дослідженню залізобетонних балок з несиметричними пошкодженнями, що виникли при дії навантаження. У ході експерименту за розробленою методикою досліджено роботу балки з пошкодженням у зоні чистого згину, що виникло внаслідок однобічного зволоження поверхні (глибина 30 мм, ширина 200 мм). Встановлено, що наявність такого пошкодження спричиняє значне горизонтальне переміщення та впливає на напружено-деформований стан конструкції.
ВИКОРИСТАННЯ ПЕРФОРОВАНИХ ДВОТАВРІВ ЗМІННОЇ ЖОРСТКОСТІ В СТАЛЕВІЙ МАЛОЕЛЕМЕНТНІЙ ФЕРМІ ТА ДОСЛІДЖЕННЯ ЇЇ РАЦІОНАЛЬНОСТІ
Наведений аналіз роботи малоелементної сталевої ферми прольотом 18 м під навантаженням. Обгрунтований вибір перерізу верхнього поясу у вигляді перфорованого двотавра змінної висоти по довжині поясу.
ЖОРСТКІСТЬ МОДИФІКОВАНИХ ДЕРЕВ’ЯНИХ БАЛОК В УМОВАХ КОСОГО ЗГИНУ
Виконано моделювання та розрахунок модифікованих дерев'яних балок в умовах косого згину з використанням програмного комплексу «Ліра». Модифікація балок полягала в поверхневій обробці різними розчинами. Перша серія балок розраховувалась при обробці розчином Imersol-aqua. Друга серія розраховувалась з врахуванням фізико-механічних характеристик деревини після обробки полімерною композицією «силор». Третя серія – звичайні дерев’яні балки без обробки. Результати повних прогинів двох серій порівнювались із третьою серією балок. Розрахунок балок проводився за різних кутів нахилу ­ від 1 до 25 . Проведено аналіз зміни деформацій на різних рівнях навантаження – від 0,2Fmax до 0,8Fmax. Встановлено, що збільшення кута нахилу призводить до збільшення деформацій балок. Збільшення кута нахилу в більшій мірі впливає на прогини в площині у–у (з площини балки). Жорсткість балок, оброблених розчином Imersol-aqua збільшується до 12,2 %, оброблених «силором» збільшується до 17,1 % в порівнянні з балками із звичайної деревини.
НЕСУЧА ЗДАТНІСТЬ ДЕРЕВ’ЯНИХ БАЛОК ЦІЛЬНОГО ПЕРЕРІЗУ ПІСЛЯ ТРИВАЛОГО ЗВОЛОЖЕННЯ
Наведено особливості виготовлення, замочування та виконання випробувань дерев’яних балок цільного перерізу. Проведено експериментальні дослідження згинальних елементів після тривалого зволоження одноразовим короткочасним навантаженням. На підставі виконаних експериментальних досліджень встановлено несучу здатність замочуваних та незамочуваних дослідних балок. Після замочування прісною водою протягом 180 днів несуча здатність балок цільного перерізу з деревини сосни зменшилася у 1,76 рази, а з деревини ялини – у 1,62 рази порівняно з балками за вологості 12%. Після дії солоної води цей показник зменшився у 1,58 рази для сосни та у 1,84 рази для ялини.
ВИКОРИСТАННЯ ТРИВИМІРНОГО ТА СКІНЧЕНОЕЛЕМЕНТНОГО ПІДХОДІВ ЩОДО ВСТАНОВЛЕННЯ НАПРУЖЕНОГО СТАНУ ТУНЕЛЬНИХ ЦИЛІНДРИЧНИХ ОПРАВ
В статті, при використанні тривимірного чисельно-аналітичного та скінченно-елементного підходів, представлено розв’язання науково-технічної проблеми щодо розрахунку параметрів напруженого стану тунельних циліндричних оправ. Приведено порівняльний аналіз отриманих результатів стосовно оцінки напружених станів тунельних конструкцій з залізобетону та при використанні підсилюючого його шару з волокнистого композиту.
ВПЛИВ ЧИСЛА СТУПЕНІВ ВІЛЬНОСТІ НА ВСТАНОВЛЕННЯ ЧАСТОТ ВІЛЬНИХ КОЛИВАНЬ ПРОГОНОВИХ БУДОВ МОСТІВ
У статті розглянуто задачу встановлення частот вільних коливань прогонової будови мостів із застосуванням моделі, що спирається на заміну нескінченого числа ступенів вільності на скінчену їх множину. Метою роботи є оцінка впливу кількості точкових мас, системи із скінченим числом ступенів вільності, на точність визначення частот вільних коливань. Для обґрунтування доцільності застосування такого підходу використано також модальний аналіз у програмному комплексі ЛІРА-САПР.
ТРІЩИНОСТІЙКІСТЬ ДВОШАРНІРНИХ ЗАЛІЗОБЕТОННИХ РАМ З ШТУЧНИМ РЕГУЛЮВАННЯМ ЗУСИЛЬ
Наведені результати експериментальних досліджень тріщиностійкості двошарнірних залізобетонних рам та встановлено, що при повторних навантаженнях, з рівнем навантаження до Fcyc = 0,7 від руйнівного (експлуатаційний рівень), ширина розкриття тріщин в середньому збільшується на 30% в порівнянні з одноразовим завантаженням рами. Також штучне регулювання зусиль позитивно впливає на процес тріщино утворення в залізобетонних рамах, зменшуючи ширину розкриття тріщин до 20%, а стабілізація процесу тріщино утворення відбувається на п’ятому – сьомому циклах навантаження-розвантаження.
ТЕХНОЛОГІЯ ВЛАШТУВАННЯ ПІДПІРНОЇ СТІНКИ З БУРОІН’ЄКЦІЙНИХ ПАЛЬ ДЛЯ ПІДЗЕМНОЇ СПОРУДИ РОЗТАШОВАНОЇ НА УКОСІ
Наведено результати технології застосування буроін’єкційних паль в конструкції підпірної стінки при виконання робіт з реконструкції захисної споруди цивільного захисту, яка знаходиться на укосі в умовах ущільненої забудови. Запропоновано технологію влаштування підпірної стінки в умовах складного рельєфу території з великими укосами.
РЕКОНСТРУКЦІЯ ОКРЕМОГО ФУДАМЕНТА ПІД КОЛОНУ ОДНОПОВЕРХОВОЇ ПРОМИСЛОЇ КАРКАСНОЇ БУДІВЛІ, ЩО ЗАЗНАВ ПРОСІДАННЯ
Представлено технологію реконструкції окремого фундамента під колону промислової каркасної будівлі, що зазнав просідання. При цьому використовують спеціальну металеву конструкція підйому колони та гідравлічні домкрати. Після підняття колони до проектної відмітки на розширеній підошві бетонують новий підколонник разом з колоною
ДОСЛІДЖЕННЯ ЕФЕКТИВНОСТІ ЗАКРІПЛЕННЯ ГРУНТОВИХ МАСИВІВ З ЛЕСОВОГО ГРУНТУ
У статті розглянуто питання підвищення ефективності закріплення лесових ґрунтів, що характеризуються просадковістю. Наведено аналіз існуючих технологій цементації та силікатизації, виявлено їхні недоліки. Запропоновано вдосконалену технологію формування просторової основи будівель на просадкових ґрунтах.
ЗМІНИ ДЕФОРМАЦІЙНИХ І ПРОСІДАЮЧИХ ПАРАМЕТРІВ ЛЕСОВИХ ҐРУНТІВ В ОСНОВАХ БУДІВЕЛЬ ПІД ВПЛИВОМ ТЕМПЕРАТУРИ ВОДИ ЗАМОЧУВАННЯ
У статті викладено результати лабораторного дослідження лесового ґрунту при зволоженні водою різної температури. Лабораторні дослідження зразків лесового ґрунту при зволоженні водою різної температури показали збільшення параметрів відносного просідання при підвищенні температури води. При цьому збільшення значення відносного просідання досягає майже 15%. Лабораторним дослідженням підтверджено припущення про вплив температури води зволоження на прискорення перебігу процесу просідання ґрунту основи і, як наслідок, деформації будівлі у вигляді тріщини на його стінах. На основі результатів лабораторних досліджень показано, що температура води зволоження ґрунтів істотно впливає на деформаційні характеристики лесових ґрунтів, зокрема спостерігається зниження значення коефіцієнта пористості при збільшенні температури води замочування.
The optimal flooring option for commercial premises was selected. The following flooring options for offices were considered: flooring made of ordinary ceramic tiles; flooring using parquet; laminate; concrete covering. All the work required to install flooring on a rough screed was considered. An analysis of materials was carried out. The cost of materials per 1 m2 of floor space and capital investments for construction work were calculated. Annual operating costs for floor repair and restoration were determined. The discounted costs were calculated, and conclusions and justifications for the selection of options for further design were made.
ВІМ-ТЕХНОЛОГІЙ В ПРОЦЕСІ СУПРОВОДУ БУДІВЕЛЬНИХ ОБ’ЄКТІВ ПІД ЧАС ЕКСПЛУАТАЦІЇ
У статті розглядається актуальна проблема забезпечення ефективного технічного обстеження об'єктів будівництва та надійної експлуатації будівель на основі сучасних цифрових технологій, зокрема на основі концепції інформаційного моделювання будівель (BIM).
БУДІВЕЛЬНА КОНСТРУКЦІЯ ЯК АУТОПОЕЗИСНА СИСТЕМА
Подання будівельних конструкцій як аутопоезисних систем, що здатні до самовідтворення, дозволяє виявити фактори направленого формування взаємозв’язаних різнорівневих структур бетону з метою одержання заданого набору структурних елементів для підвищення стійкості матеріалу конструкцій і виробів в різних умовах експлуатації.
ГАЛУЗЬ ЗАСТОСУВАННЯ ІННОВАЦІЙНИХ СТАЛЕВИХ СПІРАЛЬНО-ФАЛЬЦЕВИХ СИЛОСІВ
Проаналізовано та описано сферу застосування спірально-фальцевих конструкцій: силоси, для різних видів сипучих матеріалів; резервуари для зберігання різних рідин, метантенки в складі біоенергетичних установок (закордонний та вітчизняний досвід). Зібрані технічні характеристики ємностей в залежності від призначення.
ВПЛИВ АНТИОЖЕЛЕДНИХ РЕАГЕНТІВ НА МІЦНІСТЬ ФІБРОБЕТОНУ ПРИ КОМБІНОВАНОМУ АРМУВАНІ ФІБРАМИ
Антиожеледні реагенти, такі як хлорид натрію, кальцію та магнію, широко використовуються для забезпечення безпечної експлуатації дорожнього покриття в зимовий період. Проте їх застосування має значний вплив на довговічність та механічні властивості бетонних і фібробетонних покриттів. Дослідження показують, що вплив хлоридних реагентів призводить до часткового зниження міцності бетону через проникнення іонів хлору в пористу структуру, що сприяє корозії арматурної фібри та металевих елементів. У фібробетоні з комбінованими фібрами цей ефект частково компенсується рівномірним розподілом навантаження та підвищеною щільністю матеріалу.
ОСОБЛИВОСТІ ГАСІННЯ ПОЛУМ’Я МАГНІЮ СУХИМИ СУМІШАМИ
Проведено аналіз виникнення пожеж і вибухів на об’єктах зберігання боєприпасів та встановлено, що займання дерев’яної тари від запалювальних речовин може призвести до техногенної катастрофи. Також встановлено, що застосування ефективних вогнегасних сумішей обмаль та потребує їх розробки. Встановлення ефективності захисту при дії високих температур та впливу компонентів, які входять до складу, і ролі у забезпеченні гасіння високотемпературного полум’я дає можливість розробляти ефективні способи та засоби гасіння пожеж таких класів. Для протидії високій температурі було запропоновано композицію суміші, основу якої склали антипірени (поліфосфат амонію), газоутворювачі (меламін), вуглевод (пентаеритрит) та високотемпературні наповнювачі на основі мінеральних речовин. Дослідження показали, що при гасінні полум’я магнію зразками сухих сумішей з додаванням алюмосилікатних мікросфер, перліту, базальтової чешуї, металургійного шламу та золи у кількості 50 % інтенсивність подавання порошку при гасінні полум’я магнію в межах 0,034…0,041 г/(см2·с), що значно нижче інтенсивності подавання хлориду натрію. Результати визначення ефективності гасіння полум’я магнію сухими сумішами вказують на неоднозначний вплив наповнювачів на змінення інтенсивності подавання при гасінні полум’я.
ОСОБЛИВОСТІ РЕКОНСТРУКЦІЇ БУДІВЛІ З КАМ’ЯНИМИ СТІНАМИ З УРАХУВАННЯМ СЕЙСМІЧНИХ ВИМОГ
Розглянуто основні принципи та підходи до реконструкції будівель із кам’яними стінами в умовах сейсмічних районів України. Наведено сучасні методи підсилення та конструктивні рішення, спрямовані на забезпечення сейсмостійкості. Особливу увагу приділено підсиленню несучих цегляних конструкцій стін металевими конструкціями.
ЕНЕРГОЗБЕРЕЖЕННЯ ПІД ЧАС ТЕРМІЧНОЇ ОБРОБКИ БЕТОНУ З ВИКОРИСТАННЯМ ДОБАВОК
Теплова обробка (пропарювання) бетонних та залізобетонних виробів як ефективний спосіб прискорення твердіння бетону. Теплова обробка бетону є одним із найвідповідальніших будівельних процесів. Відомі випадки, коли через підвищену температуру бетону і великі перепади температури виникали надмірні температурні напруги, внаслідок чого утворювалися тріщини. Вибираючи метод теплової обробки бетону, спочатку потрібно розглянути можливість використання методу енергозбереження. Розширенням його є введення добавок - прискорювачів твердіння бетону та цементів підвищеного тепловиділення (швидкодіючих та високомарочних), а також пластифікаторів та суперпластифікаторів. Досліджено вплив комплексної добавки на основі шламу на властивості залізобетону. Запропонована добавка при всіх прийнятих режимах термообробки підвищує міцність бетону порівняно з міцністю бетону без такої добавки. Одержані результати наведені в наступному, теоретично обґрунтовано та експериментально підтверджена ефективність комплексної добавки до бетонів на основі шламів (кеку) металопереробних підприємств. Показано вплив добавки на характеристики міцності бетонів, що піддаються тепловій обробці при різних режимах і бетонів природного твердіння. Результати роботи реалізовано у виробництві залізобетонних виробів та конструкцій.
СТАБІЛІЗАЦІЯ ПОЛОЖЕННЯ ЗАЛІЗОБЕТОННОЇ ПІДПІРНОЇ СТІНИ ЗА РЕЗУЛЬТАТИ ЇЇ ТЕХНІЧНОГО ОБСТЕЖЕННЯ
В статті наведені результати технічного обстеження та розрахунку монолітної залізобетонної кутикової підпірної стіни, представлені рекомендації з стабілізації положення конструкцій підпірної стіни за результатами обстеження.
ВІДНОВЛЕННЯ ФУНКЦІОНУВАННЯ ІНЖЕНЕРНИХ МЕРЕЖ З ПОШКОДЖЕНИМИ ПІД ЧАС ОБСТРІЛІВ ЗАЛІЗОБЕТОННИМИ КОНСТРУКЦІЯМИ
Військові дії супроводжуються обстрілами об'єктів інженерних мереж. Для відновлення їх функціонування пропонується посилення несучих залізобетонних конструкцій, на прикладі колон, технологією мокрого торкретування бетону класу С 32/40 ... С 70/85 розробленого складу з механоактивацією портландцементу, 10 % мікрокремнезему, 1 % СП-1.
ОСОБЛИВОСТІ РЕКОНСТРУКЦІЇ ПОСТВИРОБНИЧИХ ТЕРИТОРІЙ
Здійснено комплексну оцінку міського середовища, територій, забудови, благоустрою, озеленення з врахуванням потреб усіх користувачів. Визначено поточні проблеми функціонального зонування територій і наведено шляхи їх вирішення. Запропоновано заходи щодо реконструкції забудованих територій, об’єктів, споруд, будівель, вуличної мережі, благоустрою, озеленення. Показано методи зменшення впливу негативних факторів на екологічний стан середовища.
ТЕРМОМОДЕРНІЗАЦІЯ БУДІВЕЛЬ В УКРАЇНІ У КОНТЕКСТІ ДЕКАРБОНІЗАЦІЇ БУДІВЕЛЬНОЇ ГАЛУЗІ: СВІТОВІ СТАЛІ ПРАКТИКИ ТА УКРАЇНСЬКІ ПЕРСПЕКТИВИ
Термомодернізація є одним із шляхів підвищення енергоефективності будівель та скорочення викидів парникових газів. Актуальність проблеми термомодернізації в Україні спричинена великою кількістю старих будинків різних категорій, які споживають майже третину кінцевої енергії в державі. Для енергозабезпечення будівель використовують переважно різні види викопного палива, спалювання якого призводить до погіршення якості атмосферного повітря, значних викидів парникових газів, насамперед СО2, що зумовлює посилення парникового ефекту, зростання температури довкілля і кліматичних змін, які проявляються як глобальне потепління планетарного масштабу. Масштабна термомодернізація будівель може стати одним з дієвих інструментів як зниження енергозалежності України від викопних палив, так і успішного впровадження процесів декарбонізації у будівельній галузі. Зважаючи на війну, процес термомодернізації будівель відбувається в недостатньому обсязі і стосується насамперед напрацювання першочерговості виконання завдань, що будуть реалізовуватись у післявоєнний час і полягатимуть у модернізації існуючих будівель для досягнення ними стандарту будівель з «нульовими викидами». Такі заходи є важливими для виконання прийнятих Україною зобов’язань як асоційованого члена Європейського Союзу щодо проведення декарбонізації для регулювання кліматичних змін в контексті скорочення викидів парникових газів. Питання впровадження нових енергоефективних дерев'яних конструкцій у малоповерховому будівництві має важливе значення, адже сучасна термомодернізація вимагає швидких, точних та екологічно чистих будівельних рішень. Негативний потенціал глобального потепління запропонованого стінового елемента свідчить про те, що його можна вважати конструкцією, що наближається до нульового енергоспоживання.
РЕЗУЛЬТАТИ ОБСТЕЖЕННЯ ТА ОЦІНКИ ТЕХНІЧНОГО СТАНУ ПРОМИСЛОВОЇ БУДІВЛІ ПЕРЕД ВСТАНОВЛЕННЯМ ДАХОВОЇ СЕС
Проведено комплексне обстеження та оцінка технічного стану будівельних конструкцій покриття промислової будівлі з метою визначення можливості встановлення фотогальванічних панелей на покрівлю будівлі. В рамках робіт виконані процедури згідно з ДСТУ 9273:2024, розроблені рекомендації по відновленню технічного стану несучих конструкцій та можливості експлуатації будівлі з плитами серії 13-93 при встановленні дахової СЕС.
МОДЕЛЮВАННЯ НАДІЙНОСТІ ІНЖЕНЕРНИХ КОНСТРУКЦІЙ ПРИ БУДІВНИЦТВІ ОБ'ЄКТІВ НА ПОКАТИХ СХИЛАХ
Питання проектування промислових, аграрних та житлових будівель постає з новими масштабами. Існування природних неугідь на нерівних поверхнях додає спортивного азарту при моделюванні різних типів будівель. Класифікація склонів, їх морфологія та літологічні характеристики грунтів додають певні можливості при моделювання змін в рекреативному господарстві. Питання забезпечення надійності будівельни конструкцій на нормативні 40 років дають певну зацікавленість девелоперів та проектантів. Об'єктивність даних формує потребу в конкурентноздатних проектах будівель. Наявність чи розробка нових матеріалів, в'яжучих речовин у з'єднаннях лужних металів, літію, натрію, калію, рубідію, цезію, на основі яких формуються лужні та лужно земельні в'яжучі. Окремим випадком таких в'яжучих з'явилися шлакоземельні цементи. Використання бетонів на пуцоланових цементах дозволяє підвищити марку цементів, а також розширити діапазон заповнювачів, знизити витрата палива, енергії, транспортних коштів. Композиційне в'яжуче на основі мелених шлаків та карбонатних порід, здатне утворювати міцні структури їх активацією, дозволяє здешевити виробництво будівельних матеріалів, стінових блоків, цегли, облицювальних плиток. Проведено розрахунок напруг грунту при покатому та вогнутому схилі. Запропоновано певні альтернативні матеріали, які забезпечують надійність будівель. Економічність технології полягає в прогресивності операцій та совокупному сталому ефекті впровадження енергоефективних зелених логістичних ланцюгів.
ВИБІР ОПТИМАЛЬНОГО ВАРІАНТУ ПОКРІВЕЛЬ З МЕТАЛОПРОФІЛЮ
Розглянуті варіанти влаштування покрівлі з металопрофілю. Проведений вибір оптимального варіанту металопрофілю при влаштуванні покрівлі. Наведені основні характеристики оцинкованого металопрофілю С-10 та трапецієподібного металопрофілю Т-14. Наведений опис переваг та недоліків матеріалів. Проведено економічне та технологічне порівняння матеріалів. Зроблений висновок та обґрунтування вибору варіантів для подальшого пректування.
ТЕОРЕТИЧНІ ПІДХОДИ ДО ВИБОРУ ПОСЛІДОВНОСТІ ВПРОВАДЖЕННЯ ЕНЕРГОЕФЕКТИВНИХ ЗАХОДІВ У БУДІВЛЯХ
У статті систематизовано теоретичні підходи до визначення оптимальної послідовності впровадження енергоефективних заходів у будівлях різного функціонального призначення. Розглянуто економіко-математичні моделі, що застосовуються для оптимізації черговості впровадження заходів, зокрема методи багатокритеріальної оптимізації, лінійного та динамічного програмування. Проаналізовано технічні взаємозв’язки між окремими заходами та їхній вплив на загальну ефективність термомодернізації. Узагальнено український досвід з урахуванням поділу території на дві температурні зони та проведено порівняння з європейськими підходами. Обґрунтовано доцільність пріоритетного виконання заходів, спрямованих на зниження енергетичних навантажень, перед модернізацією інженерних систем, що забезпечує раціональний підбір потужності обладнання і скорочення капітальних витрат